Od této chvíle...
je pro mě Dan Oh jediná žena.
- Ne, Kyungu! - Kyungu, jsi úžasný!
- Dan Oh, jdi pryč od něj! - Dobře!
- Dan Oh! - Opravdu?
No tak, Dan Oh.
- Dobře! - Ano!
- Hej, Dan Oh! - Dobře!
- Vážně? - Skvěle!
- Jděte blíž k sobě. - Ne.
- To je úžasné. - To je šílené. Co je to?
Dan Oh, od teď přijmu...
tvou upřímnou lásku.
Pokud je to nějaký vtip,
musíš s tím přestat.
Nedělám si legraci.
Od teď se pokusím...
mít tě rád. 20 00:00:50 969 --> 00:00:53,340 - Jsi úžasný! - Můj Bože.
- To je úžasný. - No páni.
- Bože. - No tak, Dan Oh.
To je šílené.
Pusť mě.
Díváš se na mě,
ale proč to vypadá, že mluvím s někým jiným?
Ty.
Neopovažuj se hrát si s pocity lidí.
"Hrát si"?
Není to to, co mi právě děláš?
Plakala jsi kvůli mně a najednou...
Jak nemám být naštvaný tím, co jsi předtím řekla?
To jsem nebyla já. Říkala jsem, co chtěl spisovatel.
- Cože? - Nikdy jsem tě neměla ráda.
Řekni to znovu.
Opakuj to, co jsi právě řekla.
Kyungu, nikdy jsem tě neměla ráda.
Bolest se bude pomalu zhoršovat a zhoršovat,
pokud uděláš nepořádek na jevišti, abys našel odpověď.
Zastav Dan Oh.
Ha Ru!
Jeviště se změnilo.
Jakmile příběh začne, musí se vše vrátit.
Tak proč nebyli Nam Joo a Joo Da na místě?
Proč? Proč?
Jsem si jistá, že se mezi Do Hwou a Joo Dou něco děje.
Proto se příběh změnil
a Kyung a já jsme se stali hlavními postavami.
Ty a já jsme ten příběh změnili!
Zastav Dan Oh.
To je důvod, proč existuješ.
Jeviště se změnilo.
Takhle budu moct brzy...
Ne.
Joo Do. Musím ti něco říct.
Co je to?
Mám tě rád.
Já tebe taky.
Mám tě ráda.
Jsme přátelé.
"Přátelé"? To je to, co zamýšlí autor.
Ale rozhodl jsem se, že tě budu mít rád.
To se nemůže stát.
Proč ne?
Nevím. Prostě z toho nemám dobrý pocit.
Pečlivě přemýšlej o tom, jak se právě cítíš.
Jak se cítím?
Joo Do.
Nezapomeň...
tento okamžik.
*Yeo Joo Da
Yeo Joo Do.
Nam Joo.
Jdeš pozdě.
Chtěla jsem právě jít.
Není třeba.
Párty skončila.
Nam Joo!
Joo Do!
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
Co je?
- Co se děje? - Co je?
- Nam Joo! - Co?
- Jsi v pořádku? - Ano!
Byla to chyba. Omlouvám se.
No...
Dovolte mi, abych vás doprovodil.
- Tudy. - Uvidíme se příště. Omlouvám se.
Nam Joo.
Proč se chlubit...
před každým tím, jak jsi neuctivý?
Matko.
Kdyby tu byl tvůj otec, vybouchl by.
Myslíš si, že je to vtip?
Dokdy to...
mám všechno zvládat sama?
Jen se bojíš, že tě vyhodí.
- Cože? - Nepoužívej...
narozeninovou party svého syna pro vlastní slávu.
- Jak se opovažuješ? - Jsem z toho všeho...
nemocný.
Ty...
To se také změnilo, že?
Že ano?
(Nam Joo.)
(Facka)
Zastav Dan Oh.
To je důvod, proč existuješ.
(Na tvojíí lásce ke mně nikdy nezáleželo a nikdy nebude!)
Není to základní vychování, vrátit knihu,
kterou sis půjčil, v dobrém stavu?
Myslím, že jsi byl při čtení překvapený.
Jistě, já byl také vyděšený.
Je to klišé romantický komiks,
ale už nedokážu předpovídat konec.
Přesně jak jsi řekl,
bolest se zhoršuje pokaždé, když se příběh změní.
Řekl jsem ti to.
Tak proč trpíš bolestí a pomáháš jí?
Protože Dan Oh znala moje jméno,
když já ho neznal.
Stále vídám tyto květiny, které jsem nikdy předtím neviděl.
Divné ale je,
ona se vždycky objeví, když tam jsou.
Co je ještě divnější,
jak květiny, tak ona...
Zdají se mi tak dobře známé.
Věřil jsem, že mi odpoví na to,
proč jsem se tak cítil
a kde jsem začal.
Nebude ti schopna nic říct.
Je jen další postava navíc, které dobíhá čas.
Tento svět vytvořl spisovatel.
A vy jste jen dvě z nesčetných postav navíc.
Neexistují odpovědi ani žádné významy.
Spisovatel se zbaví...
všech komparzistů, kteří budou zasahovat do příběhu.
Pak...
- bude Dan Oh... - Ona jméno a svou roli.
Je jiná než ty.
Existují úrovně pro komparz.
Ty jsi jediný,
kdo zmizí.
- Ha Ru. - Je to hezké.
Dan Oh!
Gratuluju. Kyung byl tak úžasný.
Naplní se vaše láska konečně po 10 letech?
Opravdu se vy dva vezmete?
Řekl, že pro něj jsi opravdu jediná žena?
Řekni nám, jak jsi ho svedla.
"Svedla"?
Fungovalo to jen proto, že byla upřímná.
Stejně jako moje pocity pro Nam Jooa.
- Máš štěstí. - Jsi úžasná.
- Řekni nám to. - Jak jsi to udělala?
Ona má jméno a svou roli.
- Líbali jste se vy dva? - Tak líbali?
- Ona je jiná než ty. - Přiznal svou lásku?
Existují různé úrovně pro komparz.
- Kde jste se políbili? - Řekni nám to.
Ty jsi jediný,
kdo zmizí.
- Panebože! - Vážně?
- Políbil tě? - Vážně?
Hej, Ha Ru!
- Ha Ru. - Dan Oh!
Nevěděla jsem, že takový hezký kluk chodí do naší školy.
Kdo je to?
Když se na mě takhle díváš, chvěje se mi srdce.
Myslel jsem, že Nam Joo je tvoje jediná láska.
Slot pro mou druhou lásku je stále k dispozici.
Hej, podívej se, kolik mám laiků!
- Postarám se o to. - Ale dort je zničený.
- Od teď... - Vaše video je velmi populární.
- Ne. -... je pro mě Dan Oh jediná žena.
Bože. Dan Oh, podívej se na to.
Páni, jeho proslov i činy byly úplně v Nam Joově stylu.
Podívejte se na něj, jak ji objímá!
Panebože. Nemůžu uvěřit, jak moc jste se sblížili.
Bože, Kyung je docela přímý.
Celá škola šílí.
Všichni v mé třídě se mě ptají,
jestli na tebe Kyung opravdu zapůsobil.
Pouze muži vědí, jak se ostatní muži cítí...
Podle mého názoru je to hotová věc.
- Vidíš? Podívej se na jeho oči. - Ale...
nebylo to příliš náhlé?
No ne, jsem šťastná, protože Dan Oh už není v jednostranné lásce.
Ale až donedávna se vídal s jinými dívkami.
Stalo se něco mezi vámi dvěma?
- Něco se stalo! - No páni!
Tentokrát jsme to zvládli, vážně.
Joo Do!
Nam Joo.
- Nam Joo. - Ahoj, Nam Joo.
To není možné. On a já máme párové náramky.
- Přestaň lhát. - Co je s tebou?
Myslím to vážně. Mám ten samý doma.
- Kde jsi ho koupila? - Nevíš nic.
Kde jsem to koupila? Proč se ptáš?
Nebudeš mluvit s Joo Dou?
Proč se cítím kvůli těm dvoum špatně?
Kvůli mně tě dneska všichni sledovali.
Hej, to není tvoje chyba.
Změnila jsem to, protože jsem to chtěla změnit.
Kdyý jsem jí řekl o svých pocitech, cítím se lépe, ale...
Kde je Ha Ru?
Nevím. Od rána se chová divně.
Byla pro něj změna příliš šokující?
Epizoda 11.: "Ha Ruovo rozhodnutí"
- Jednoduše nám to řekni. - Co se stalo?
- Lidi, já ani nevím. - Řekni nám to.
- Dan Oh. - Jděte pryč. Přestaňte. - Dan Oh. - Hej, jděte pryč. Ztraťte se!
- Hej, přestaňte. To stačí. - Co se stalo?
- Máme problém! - Jaký?
Nemáme brankáře.
- Můžu bý v bráně. Udělám to. - Nech to na mně. Já, já.
A co on?
- Kdo to je? - Nevím.
- Je v naší třídě? - Hej, ty!
- Lekl jsem se... - Chceš hrát fotbal? - Bože. - Myslím, že nás neslyší.
- Neslyší nás. - Nech to být.
- Já mu řeknu. - Kyungu...
- Znáš ho? - Znáš ho?
- Hej. - Počkáme, až se k nám připojí.
- Počkáme na ně. - Pojďme.
Kluci chtějí, abys s námi hrál fotbal.
Nemáš přátele?
- Mám. - Vidím. Opravdu?
Tak proč jsi tedy sám?
Neustále chodíš s A3.
Nejsem si s nimi tak blízký.
Jsem si opravdu blízký s někým jiným.
S dívkou, se kterou jsem zasnoubený.
Také ji znáš, že?
Ano. Dan Oh.
Vidím. Věděl jsi to?
Správně. Celá škola ví, že je do mě blázen.
Měl bych tě zasvětit do tajemství?
Jen si s ní pohrávám.
To myslíš vážně?
Dokonce by pro mě umřela, kdybych na ni byl hodnější.
Ale kdo jsi sakra ty?
Nebudeš to vědět, i když ti to řeknu.
Aha...
Vážně?
Eun Dan Oh!
Jsi pěkná podvodnice.
Jak ses opovážila vyvést takový kousek na narozeninách Nam Jooa?
Zbláznila ses?
Hádám, že ho obměkčilo tvoje zdraví.
Co to děláš? Co?
- Kam jdeš? Hej. - Zastav ji.
Jsi ubožačka, Dan Oh.
Měla bys ho prostě dál nahánět.
Taková role ti dokonale sedí.
Taková role mi sedí? - Ano. - Není ti vůbec trapně?
Škemrala jsi o jeho lásku.
Cože?
- Podívej se na ni. - Předstírá, že je nemocná.
Hej, Eun Dan Oh.
Eun Dan Oh, ty jsi vážně...
Co to děláš?
Kdo jsi?
Jsi v pořádku?
Uhni. Dan Oh, pojď se mnou na ošetřovnu.
- Kyungu. - Kyungu.
Ach, ne.
Co máš za problém?
Zapomeň, já ji odvedu.
Zastavme na chvíli.
Opravdu jsi v pořádku?
Myslím, že máš i horečku.
Ne. Jsem jen...
Až vyjdeme na čerstvý vzduch, budu v pořádku.
Určitě...
Jsem na ní taky.
Můžeš mi ji nechat?
Ráno ses choval, jako bys mě neznal.
Co to předtím znamenalo?
Bušilo mi sdce.
Jen jsem měl o čem přemýšlet.
Chápu to. Změna scény na jevišti se stává zřídka.
Dokážu pochopit, jak zmatený teď musíš být.
Ale pořád si myslím, že vytvářím své vlastní okamžiky...
podle mého srdce.
Co to bylo? Proč jsi se usmál?
Máš pravdu.
Budu prostě následovat své srdce.
Budu pokračovat...
bez ohledu na cenu, kterou musím zaplatit.
Že ano?
Věř mi a jdi podle mého plánu, jako jsi to dělal doteď.
Dobře?
Hej, počkej.
(„Květina“)
A co Dan Oh? Proč jsi tady sám?
Myslím, že se bojíš.
Řekl jsi mi, že zmizím.
Každý by se pak bál.
Přesně. Bylo by hezké, kdybys mě poslouchal.
Nebolela by tě ruka.
A příběh by se nezměnil.
Být komparzista v romantickém komiksu není tak zlé.
Je toho hodně, co můžeš dělat.
Každopádně jsem rád.
Nebudeš hrát podle plánu Dan Oh, že ne?
Ty pocity nejsou něco, co bych mohl zastavit.
Nedokázal jsem si od ní...
udržet odstup.
Zůstanu na straně Dan Oh.
Cože?
Začal jsem také chtít jiný osud pro svou postavu.
- Ty... - Nechci být postava navíc,
která může zmizet kdykoli, kdekoli a jakkoli chce spisovatel.
Rozhodl jsem se být jediným člověkem, který může změnit...
něčí osud.
Pokud neexistuje odpověď na to, jak jsem přišel na tento svět,
udělám si...
vlastní odpověď...
s Dan Oh.
(Pokud neexistuje odpověď na to, jak jsem přišel na tento svět,)
(udělám si vlastní odpověď.)
- Jsem doma. - Dan Oh.
Pojď sem.
Co? Co se děje?
Zapomněla jsi mi něco říct.
Já? To ne. Já nezapomínám.
Baek Kyung. Do toho. Pochlub se mi, jak moc chceš.
Nic nevím. Jsem tak unavená...
Panebože, ty se stydíš.
Od této chvíle...
- je pro mě Dan Oh jediná žena. - Nemůžu se na to dívat.
(Baek Kyung je pro ni příliš dobrý.)
"Baek Kyung je pro ni příliš dobrý."
„Eun Dan Oh ho pronásledovala deset let.“
"Je to skoro stalkerka."
Bože, ty komentáře jsou otřesný!
Příběh se změnil,
ale proč je moje nastavení s 10 let starou láskou stále stejné? Proč?
"Baek Kyung má na lepší než ona."
"Eun Dan Oh je pro něj příliš dobrá."
Páni...
Kruci. Co je s tím?
Je to rozbité. Je to rozhodně rozbité. Je to úplně totálně rozbité!
Hrozný zvuk. Ztichněte!
Odcházíš bez rozloučení?
To jsem já.
Chci více informací o jedné ze studentek.
Nam Joo.
Co? Chceš mi něco říct?
No, víš, k tvým narozeninám...
Ach, než budeš pokračovat, musím ti něco říct.
Můžeš mi přestat dělat pochůzky.
Bylo to nepříjemné.
Hej, dneska musíš být zticha.
Nezkoušej něco naznačit.
Ahoj.
Srdeční frekvence: 123, normální srdeční frekvence: 65
Omlouvám se. Překvapil jsem tě?
Ano. Ne. Ne, je to...
Myslím, že je to rozbité. Je to rozbité.
Ano, je to rozbité.
Jsi si jistá, že jsi v pořádku?
Ano, samozřejmě. Samozřejmě jsem v pořádku.
Pojďme.
Co budu dělat?
Eun Dan Oh, musíš být taky rozbitá...
Jsi v pořádku?
Lee Do Hwo.
Přál bych si, abych o sobě taky nevěděl.
Teď bych nemusel cítit tolik bolesti.
Lee Do Hwo.
- Jdeš za s Joo Dou? - Ne.
Už mě nemusíš brát na vědomí.
- Cože? - Klidně ji využívej jako poslíčka.
Už ji nepotřebuju.
Hej.
Joo Da není žádná věc.
Proč tak přeháníš?
Řekl jsi, že je to jen kamarádka.
Nemůžu vystát to, jak mluvíš o Joo Dě.
- Kdo si myslíš, že jsi... - Protože mám Joo Du rád!
Řekl jsem ti, abys nepřekračoval hranice.
Řekl jsi, že je to jen kamarádka.
Odpověz mi!
Kolikrát ti musím říct, že jí mám rád?
Několikrát jsem ti tvoje drzosti nechal projít...
jen proto, že jsi můj přítel.
Držím se zpátky, protože jsi přítel.
(Jdeš za Joo Dou?)
(Řekl jsem ti, abys nepřekračoval hranice.)
- Myslíš na Kyunga? - Cože?
Nemyslím.
Mě nemůžeš oklamat.
Vypadáš, že myslíš na někoho, koho máš ráda.
Já? V žádném případě.
Dobře, řekněme, že ne.
Sae Mi, tohle je o mojí kamarádce.
Stále myslí na jednoho kluka
a její srdce bije jak o závod, kdykoli je s ním.
Znamená to, že ho má ráda?
A ta kamarádka se jmenuje Eun Dan Oh.
Ne, tak to není!
- Přichází. - Ha Ru?
Hej, Kyungu, dovol mi, abych učinila oficiální oznámení.
Tady je tvá jediná žena, Dan Oh!
- Tady! - Nech toho.
Začíná mi to jít na nervy.
Dan Oh.
Spíš?
Zatraceně. Prostě už odejdi.
Dan Oh.
Proč se o tebe bojím?
Cože?
Cože? Nejsme ani na jevišti?
To nedává smysl.
Já, s někým jako ona?
Co je to s ním?
Epizoda 12.: "Visačka s Ha Ruovým jménem"
Všichni, poslouchejte.
Od dnešního dne Lee Do Hwa...
už není členem A3.
- Cože? - Cože?
- Lee Do Hwa? Opravdu?
Hledám nového člena, který se přidá.
- Cože? - Do Hwa je venku?
Hej, Ban Jangu. Chceš být součástí?
- Vážně? - Ne.
Tak ty?
Ty?
Dobře, chceš být součástí?
Hej, u tý záclony.
Ano, ty. Jak se jmenuješ?
Chceš být součástí A3?
- Musí být šílený. - Ne.
- Opravdu? - Cože?
Oh Nam Joo.
Musíme si promluvit.
Nam Joo! Hej, Nam Joo!
- Odešel. - Takže Do Hwa je pryč?
Ty a Do Hwa jste se pohádali?
Pokud je to kvůli mně, je to nedorozumění.
Jaké nedorozumění?
Do Hwa a já jsme jen přátelé.
- Já... - Hej.
Myslíš si, že jsi něco extra...
jen proto, že jsem s tebou párkrát mluvil?
- Cože? - Proč ti záleží na tom,
jestli jsem Do Hwu vyhodil nebo ne?
Máš ho ráda nebo tak něco?
- To proto? - Ne, tak to není. To nikdy.
Já...
Přestaň.
Už to nechci poslouchat.
Člověče, to fakt bolí.
Můžeš zkusit znovu si promluvit s Nam Jooem.
Nebude si to pamatovat a bude opakovat stejné věci znovu a znovu.
Totéž platí pro Joo Du, myslím.
Ale pořád ji mám rád.
Když jsem ti to řekl, cítím se mnohem líp.
Lee Do Hwa, co se děje?
Jsi tak pomalá.
Moje pocity se mění několikrát denně.
Není to děsivé?
A co?
Skutečnost, že se jedná o komiksový svět.
Podle toho, co autor zamýšlí,
tenhle romantický komiks se může najednou změnit na horor.
Může se úplně změnit žánr.
Dokonce i hlavní postavy se můžou mrknutím oka změnit.
Co se děje? To proto, že tě vyhodil z A3?
Nenech se obtěžovat. Je to tak kýčovité...
Bolí to hodně?
Jsi tak pomalá.
Když se jedna věc změní, spolu s ní se změní i další věci.
Právě proto z toho šílím.
Nikdo z nás neví, co dalšího se změní.
Ale existuje jedna konstanta.
- Co je to? - Mé city k Joo Dě.
Bože, to bylo úžasné. Bylo to perfektní!
Pořád ji budu mít rád a i když jen ve stínu, dojdu až do konce!
To je pravda! Ani spisovatel nemůže změnit to, jak se cítíme!
- Co je s ním? - Já vím, že?
Co mám dělat?
- Mám osm otázek špatně. - Osm?
Cože?
(Angličtina)
Mám osm otázek správně.
- To není žádný rozdíl. - Nebuď směšný.
Cože?
Zazdil jsi to?
- Cože? - Zazdil jsi to?
- Cože? - Co je to?
Jak to mám říct? Od chvíle, kdy jsem tě viděl,
věděl jsem, že pasujeme. Taky oba skvěle vypadáme.
Nemáme toho tolik společného?
Cože? Ale v angličtině máš nulu?
- Cože? - Ne.
- Jsi snad z Joseonu? - Nechápu to.
Nevěděla jsem, že tak hezký kluk...
- chodí do naší školy. - "chodí do naší školy."
- Kdo je to? - "Kdo je to?"
Eun Dan, co to bylo?
Ty... Slyšíš moje myšlenky?
Sae Mi je v patách všech hezkých kluků.
Vsadím se, že má slabší srdce...
- než ty. - Máš pravdu.
Chceš, aby tvoje srdce bylo také slabé?
- Kdo je to? - Pojď sem.
Je to ten kluk,
co ho Nam Joo navrhl jako náhradu za Do Hwu. Ha Ru.
Přestaň.
- Pojď sem. - Pusť mě.
To je úžasné.
Za posledních 20 let jsem nikdy takového studenta neviděl.
Cítím v melodii tak hluboký smutek.
Nevěděla jsem, že tak hezký...
Ano, studuje tu už dlouho.
Hej, jak se jmenuješ?
Ježíši! Můj ty světe!
Ten dotek... Ta textura...
Už ses někdy učil malovat?
Ne, jen se nechám vést rukou.
Neuvěřitelné.
- Já... - Ano, je to hezký kluk...
Kéž by v naší škole bylo více kluků jako Ha Ru.
Je tak pohledný.
- Cože? - Nam Joo bude navždy...
moje první láska.
Ale pro ostatní studentky...
by tady měli být taky nějací hezcí kluci.
Všichni, věnujte mi pozornost.
Podívejte se na Ha Ruův obraz.
Jak to mám vysvětlit?
- "Ha Ru"? - V těchto listech...
je tu tlukot, rytmus,
- a duše. - Tlukot, rytmus a duše.
"Pomozte mi, prosím!"
"Prosím, netrhej mě!"
Nevypadá to, jako by ta divoká orchidej křičela?
-Ano. - Dobře?
- Jang Ile! - Ano?
Ano?
Baví tě to?
Baví mě plevel?
Tlukot, rytmus a duše.
Tlukot, rytmus a duše... Co to je?
- (Ha Ru) - Páni...
Není to fascinující?
Měl tohle autor v úmyslu napsat,
nebo to děláme my?
Co myslíš?
Máš horečku? Potíš se jak zvíře...
Potím se?
Najedou se potím...
Ach, tu jsem měl vždycky...
Je to součástí tvojí postavy?
Zdá se, že se mění s jevištěm.
Opravdu? Jak to?
Já taky nevím, ale...
- Ha Ru! - Ha Ru!
- Sněz si to. - To taky.
Nemáš žízeň?
Je to vaše nová láska?
Můžeš mi dát své číslo?
Žádné nemám.
Nemáš telefon?
Ne, Do Hwa mi ho několikrát dal.
Jakmile ale skončilo jeviště, zase zmizel.
- "Jeviště"? - "Jeviště"?
Ano. Do Hwa mi ho dal asi dvakrát.
Proč se obtěžuješ s vysvětlováním?
- Jděte pryč. - Proč?
- Kdo ti dává právo? - Jděte.
Jděte pryč.
To bylo hezké. Jaký je název?
To je to, co k tobě...
cítím.
Co je to?
"Potěšení z lásky".
Mám tě rád, Joo Do.
- Já tě mám taky ráda. - "Já tě mám taky ráda."
- Jsme přátelé. - "Jsme přátelé."
Cože?
Viděli jste nás?
Dneska mi už posedmé řekla, že jsme přátelé.
Tentokrát jsem předvedl romantickou verzi...
jako ty, které často vidíte v romantických komiksech.
Ale Joo Da si to nepamatuje.
Stále nedokážu skrýt své pocity.
Je tak krásná.
Dan Oh.
(VIP lístky do kina)
Ano?
Jsi v pořádku?
- Viděla jsem scénář. - Co tam bylo?
Ježiš, proč to ten pitomej Baek Kyung pořád dělá?
"Baek Kyung"?
Zase tě obtěžoval?
Když jsem ho měla ráda, nechtěl mě.
Ale teď najednou říká, že mě má rád.
To je skvělé.
Vím, že to byla součást tvojí postavy,
ale měla jsi ho ráda posledních 10 let.
Co takhle přijmout jeho...
- Ne, na to je příliš pozdě. - Správně.
- Řekl to příliš pozdě. - Přesně tak...
Udělal velkou chybu.
- Že ano? - Ano.
Vílo sušených chobotnic!
Jsi buď v jídelně nebo v knihovně.
Měl bys jít ven a užívat si slunce.
Proč jsi tady? Neřekla jsi mi, abych tě neobtěžoval?
(Dan Oh, to je v pořádku. Jdi se setrou.)
(Myslím, že se musíte připravit.)
Můj čas je omezený.
To je taková nuda.
Přiznávám, že jsem byla k tobě hrubá.
Tohle je můj dárek na omluvu.
To je oblíbený mého táty.
Ukradla jsem to.
Z Itálie.
- Cože? - Jsou z Itálie.
Jsou prvotřídní.
Zapomeň na to, pokud se ti nelíbí.
Nemůžeš si to vzít zpátky.
Protože jsi mi je dala, budu je hezky používat.
Četl jsi, jaký chaos se děje?
Ano.
Jeviště se změnilo a lidé si vzpomínají na Ha Ruovo jméno.
Pamatují si ho?
Ano. Nevěděl jsi to?
Teď má dokonce i jmenovku.
Jsi si tím jistá?
Podívej, není tady.
To není možný.
Byl také na jevišti.
Vidíš? Mám pravdu.
Říká se, že dobré věci se dějí najednou.
Příběh se změnil, Ha Ru dostal jméno
a ostatní si ho pamatují.
Nechci to slyšet. Zkoušíš mě znovu vyděsit.
Každopádně beru to tak, že jsi přijal moji omluvu. (VIP lístky do kina)
Bože, začalo to.
Baek Kyung Time!
Eun Dan Oh.
Ahoj, Baek Kyungu.
Máš na dnes plány?
Plány? Ne, nemám. Proč?
Vezmi si to.
Co je to?
Jsou to lístky na film.
Já taky vím, že jsou to lístky.
Žádám tě o rande.
O čem mluví?
Nechceš?
To ne. Jen se trochu bojím.
Kvůli čemu?
Vlastně nevím, jak se opravdu cítíš.
Říkal jsi, že mě nemáš rád, protože jsem nemocná.
A myslím, že na tom večírku...
jsi to řekl jen proto, že jsem zrušila zásnuby.
Takže do kina nepůjdeme?
To neříkám.
Od téhle chvíle už nikdy...
nechtěj zrušit zásnuby.
Baek Kyungu...
(VIP lístky do kina)
Bože, nejraději bych se propadla...
Bože!
Jdu, protože tohle je součást jeviště.
Raději bys neměl přijít pozdě. Bože...
Hej, Ha Ru!
"Jeviště"?
Dnes jsi přišel domů brzy.
Vypadá to, že jsi dnes měl dobrý den.
Přišel jsem ze schůzky s předsedou Eunem.
Kyungu, slyšel jsem, že jsi tentokrát odvedl skvělou práci.
Proč neurychlíme věci, abychom se stali rodinou předsedy Euna?
Co tím myslíš?
Vypadá to, že Kyung na narozeninách Nam Jooa...
oficiálně oznámil, že bude od teď oficiálně...
chodit s Eun Dan Oh.
Promiň?
Měl jsi to udělat dřív.
Dneska se spolu najíme.
Mám plány.
- Plány? - S Dan Oh.
- Dej mi peněženku. - Dobře.
- Miláčku. - Ber.
Musíš se naučit být velkorysý, když jsi chlap.
Dej mi trochu vody.
Jistě.
Kyungu.
Myslel jsi upřímně, co jsi řekl...
na narozeninové oslavě Nam Jooa?
Proč? Cítíš se teď nejistý, když mě táta pochválil?
Myslíš, že bych ti mohl ukrást místo?
Tak to není.
Jen mám Dan Oh rád.
Tvojí matce se to nebude líbit.
Co když tě táta uslyší?
Doufám, že jsi myslel upřímně, co jsi jí tam řekl.
Dan Oh je opravdu laskavá.
Proč se pleteš do mých věcí? Zatraceně.
Jen jsem si myslel,
že Dan Oh může být součástí naší rodiny.
Rodina, no to jistě. Jsi snad...
moje rodina?
- Samozřejmě. - Hej.
Přestaň tu plácat. Fajn?
Zatraceně.
(Přišel jsem ze schůzky s předsedou Eun.)
(Proč neurychlíme věci, abychom se stali rodinou předsedy Euna?)
Tohle je vaše první rande. Měla by ses vyparádit
Pojď sem.
Pokud jde o bílé šaty, záda jsou průhledná.
A tady je průhledná přední strana.
A tyhle jsou růžové. Co myslíš?
To jsou nejlepší tři možnosti. Vyfotím tě. Uvidíme.
Dobře. Počkej.
Dobře. Podívejte se sem. 1, 2, 3.
Bože, vypadáš tak hezky.
Další. 1, 2, 3.
Úsměv.
Podívej se.
Vsadím se, že budeš krásná. Budeš vypadat naprosto úžasně.
Vypadáš pěkně, že?
Hej, co to je?
Bože, v těch vypadáš tak hezky!
Je to perfektní. Dobře. nech mě, ať ti tady něco přidám.
Nevypadáš hezky? Dan Oh.
Poslouchej.
Až budete jíst popcorn,
rozhodně se dotýkej jeho prstů, jak to jen půjde.
- Dotýkat se prstů? - Ano.
Až budete pít colu, tak jen jedno brčko.
- Jedno brčko... - Chápeš to, ne?
Nepřímý polibek...
Ve chvíli, kdy tě uvidí,
zblázní se. Úplně to s ním praští.
Uvidíš, Dan Oh.
(VIP lístky do kina)
Takže tahle scéna na jevišti...
je asi o tom, jak Kyung vyděšeně zdrhne hned, co mě uvidí...
Kde se s ní sejdeš?
V kině.
Řidiči Kime, vezměte nás nejdřív před kino.
Až skončí vaše rande,
uspořádej schůzku se synem předsedy Oh.
Dobře.
Schůze musí být v domě předsedy Oh.
- Dobře. - Předseda Eun poslední dobou...
příliš nespolupracoval.
Dělá jen to, co potěší jeho dceru.
Je jisté, že tě má ráda?
Ano.
Tak to trochu popožeň
a ožeň se s ní.
- Oženit? - Proč ne?
Oficiálně jsi s ní začal chodit.
Nemyslím si, že bych si ji mohl vzít.
Řekl jsi, že bych mohl přestat předstírat, že ji mám rád,
jakmile dokončíš to podnikání.
- Cože? - Jak dlouho...
chceš ještě zneužívat svého syna?
Jsem vůbec tvůj syn?
Ty jeden mizero...
Vypadni.
Vystup okamžitě z auta!
Ano?
Jo.
Do toho kina nepřijdu.
- Cože? - Nemám náladu.
Nečekej na mě.
Zatraceně!
Jak by mohl být až tak neomalený?
Našel jsem tě.
Mimochodem, proč jsi sem přišel?
Kdyby se Kyung choval divně.
Kyung? Proč?
Jen tak.
Proč má tak široká ramena?
Myslím, že se obraz otočil, protože jsme ve stínu.
To je fakt.
Až budete jíst popcorn,
dotýkej se jeho prstů, jak to jen půjde.
Až budete pít colu, tak jen jedno brčko.
Chápeš to, že?
Nepřímý polibek...
Zatraceně. Proč jsi něco takového řekla, Sae Mi?
Proč jste spolu?
Proč jsi tady?
Myslel jsem, že na mě čekáš, ale vy jste šli na film?
Na tom nezáleží.
Vykašlal ses na mě.
Samozřejmě na tom záleží. Tvůj snoubenec jsem já!
Takhle s Dan Oh nemluv.
- Cože? - Může být tvoje snoubenka,
ale je to taky moje kamarádka.
Dan Oh, jdeme.
Proč jste spolu?
Proč jsi tady?
Myslel jsem, že na mě čekáš, ale vy jste šli na film?
Na tom nezáleží. Vykašlal ses na mě.
Samozřejmě na tom záleží. Tvůj snoubenec jsem já!
Tohle bylo divný.
Na jevišti se na mě měl vykašlat.
Tak proč se vrátil?
(Popožeň to a ožeň se s ní.)
(Do toho kina nepřijdu.)
(Pláč)
Stále víc mizím...
Ona je jiná než ty.
Existují úrovně komparzu.
Ty jsi jediný,
kdo zmizí.
Co je to?
Musíš se hodně zajímat o Dan Oh.
Víš, že je to moje snoubenka, že jo?
Páni, ty jsi pitomec...
Zajímavé.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
- 2, 2, 3, 4... - Je mi tak chladno.
Nemůžu jít do vody. Proč mě sem přitáhli?
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
2, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
2, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
Hledala jsem tě.
Proč jsi včera nepřišel?
Něco mi do toho přišlo.
Aha, tak to bylo...
Proč jsi tady?
Proč? Přišla jsem se podívat, jak plaveš.
Nech si na sobě ten ručník. Mohla bys se nachladnout. 847 00:52:50 904 --> 00:52:51,979 Dobře.
Ha Ru.
Pojďme si hrát tam.
Jsem takhle oblečená, protože jsem ta slabá,
ale proč ty máš na sobě uniformu?
Máš pravdu. Myslím, že spisovatel udělal chybu.
Spisovatel je občas docela nedbalý.
Přesně.
Hej, co to děláš?
Vypadalo to, že se bavíte.
Pojďme.
Snažím se vidět se svojí snoubenkou. Přestaň nás obtěžovat.
Proč nás stále obtěžuješ?
- Ach, ne. - Můj Bože.
- Kdo je to? - Kyung!
- Kyungu. - Co se stalo?
Hodil ho dovnitř.
Pojďme.
Co to bylo?
Bože.
Kluci, pojďme všichni závodit o zmrzlinu.
Zástupce může být jeden z každé třídy.
- Pojďme na to. - Jasně.
Plavec naší třídy je...
Právě jsi mě viděl plavat.
- Já. - Nam Joo!
- Ahoj, Nam Joo. - Nam Joo.
- Je to Nam Joo. - Opravdu?
To je úžasné.
Takže kdo chce plavat z vaší třídy?
Já půjdu.
Kluci, neměl by být dobrovolník někdo jiný?
Hej, ještě někdo?
Ne, udělám to.
Dokážeš to!
Nenechám tě vyhrát.
Zní to, jako bys mě předtím vyhrát nechával.
Na značky.
A 1, 2, 3.
- Lee Do Hwa! - Lee Do Hwa!
- Oh Nam Joo! - Oh Nam Joo!
Oh Nam Joo!
To je Ha Ru...
- Lee Do Hwa! - Oh Nam Joo!
Co? Co je s jeho jmenovkou?
Proč je jeho jméno pryč?
Proboha proč?
Co se děje?
- Hej! - Co je to?
Tudy! 898 00:56:50 815 --> 00:56:53,090 - Pojďte tam! - Jo!
Hej! Jděte tam!
Co se tady děje?
A co Ha Ru? Kde je Ha Ru?
Mami.
Mami!
Mami...
Dan Oh.
Každý, kdo byl po mém boku, mě nakonec opustil.
Co myslíš, že se tobě a mně v budoucnu stane?
Tohle je Ha Ruova židle.
O čem to mluvíš?
Vždycky jsem seděl tady.
To nemůže být pravda.
Tahle židle je čísla 13...
Ano, já jsem číslo 13, Park Mo Beom.
To jsem já.
Mimochodem, jsi v pořádku?
Kde máš uniformu? Ježíš...
Hej, vypadáš... Hej.
(Fotografie studentů Střední školy Seuli)
(Číslo 13: Park Mo Beom)
To nedává smysl...
Kde je kniha?
Ha Ru zmizel.
Nic jste nezvrátili.
Všechno se nakonec vrátilo na své místo.
Řekni mi, kde je komiks?
Není tady.
Tímhle tempem...
další bude...
(„Tajemství“)
Nehledáš...
tohle?
(„Tajemství“)
AJ titulky RuoXi CZ titulky Bri, 18.10.2019 http://briegala.blog.cz/